Text: Leffe
60 knop? Inte möjligt, Barnes.
Ryssarna har ingenting så snabbt.
Jag dubbelkollade. Jag menar, den har en helt unik signatur.
Ingen kavitation. Inga reaktorljud.
Det låter inte ens som propellrar.
Vad fan är det?
En sak är klar. Det är inte nån av våra.
Sir, målet byter kurs
till 214.
Hastighet.
80 knop.
Fortsätter dyka. Djup 300 meter.
Frigång babord 50 meter klippvägg, sir.
Det blir trångt.
Än kan vi nog klämma åt honom.
Rorsman, kursändring... 069.
Ner fem grader.
Kurs 069. Ner fem grader. Uppfattat.
Frigång 40 meter. Minskar till 25.
Sir, vi får avståndsvarning.
För tätt! Vi måste retirera.
Sir, avstånd till målet 100 meter.
Målet girade just till bäring 260 och accelererade till...
till 130 knop, sir.
Det finns ingenting som kan gå i 130 knop.
Sir, avstånd till målet 100 meter.
80 meter, sir!
50!
Turbulens! Vi ligger i kölvattnet!
Rorsman! Full stopp! Gira styrbord.
Hydraulfel. Rodret svarar inte, sir.
Reservström. Monitorer.
Hydrauliken återställd, sir.
Herregud!
Brand i hydrofonrummet!
Kollisionslarm!
Brandbekämpning till hydrofonrummet!
Vi måste ut härifrån!
- Lätta henne, Charlie! - Vatten i babords torpedrum, sir!
Blås alla tankar! Blås alla tankar! Blås allt!
Full back!
Full back uppfattat!
Lämna skaderapport! Vilket djup är vi på?
Passerar 450 meter, sir.
Främre huvudtankarna läck!
Fortsätter sjunka, sir!
450 meter.
Passerar 500, sir.
Fortsätter sjunka.
- Vi är för djupt för reservtankarna. - Passerar 520. Fortsätter sjunka.
- Vi förlorar henne! - Passerar 530, sir,
- och sjunker fortfarande! - Skicka iväg bojen.
Passerar 540.
- Passerar 550, sir. - Boj iväg!
Kom! Räck mig handen!
Stäng luckan!
Benthic Explorer, salvor 1 på väg in. Över.
Uppfattat, Salvor 1. Benthic Explorer här.
Klart att landa.
Nu kommer de.
Det här... kan bli kärvt.
Ja.
Det ser inte bra ut.
Nej! Titta vem som är med.
Den värsta satkärringen i universum.
Sonny, hur går det?
Jag har två fogar kvar på ventilen här.
Inget ljus från ytan.
- Hur djupt ligger de? - McBride?
550 meter.
- De måste gå ner till 650. - Inget problem. Det kan de.
Jaså? Du lämnar helt glatt över alltihop till dumpatrullen?
Jag fick order att samarbeta. Och då samarbetar jag.
Kirkhill, ni är ynklig.
Kontakta Brigman.
Hippy, får jag snacka med Bud.
Catfish, masa dig upp hit och hjälp mig.
Vänta. Jag kommer alldeles strax.
Grabbar, ni tar då tid på er.
Ja, vi älskar att frysa häcken av oss för din skull.
Hämta en till hammare!
- Bud! - Ja!
Hippy är i högtalaren!
Det var telefon uppifrån. Den där nya bolagskillen.
- Kirkhill? - Ja.
Han kan inte skilja häcken från ett råtthål.
Perry, röj undan den här lerslangen och några av de här säckarna.
- Det börjar se ut som i min lägenhet. - Jag hör dig, Bud.
- Bud, kan du ta samtalet. - Jag kommer!
Jag kommer! Herregud! Lugn!
Brigman här.
Ja, Kirkhill. Vad är det?
Klockan 09.22 lokal tid idag gick en amerikansk kärnvapenubåt,
USS Montana, till botten med 156 män ombord
- 4 mil härifrån. - Herregud!
Vi har inte haft någon kontakt med ubåten. Olycksorsaken är inte känd.
Ert bolag har givit militären rätt att använda er oljeborrstation
för en räddningsaktion med kodnamn Operation salvor.
- Ska vi leta efter ubåten? - Nej. Vi vet var den är.
Men den ligger på 650 meters djup, och vi kan inte nå fram till den.
Vi behöver dykare som kan gå in i ubåten och leta efter eventuella överlevande.
Har ni inte egna grejer för sånt här?
Det är ett oväder på gång. Innan vi får dit räddningsutrustning är det över oss.
Ni kan vara på plats med er borrstation på 15 timmar. Ni är alltså vår bästa läsning.
Varför skulle vi sätta livet på spel för någonting sånt här?
Jag har utverkat rätt att ge er särskild bonus
som motsvarar tre dyklöner.
I så fall!
För den lönen kan jag äta Beany!
Ni kan tända eld på mig och sen släcka elden med hästpiss.
Jag vet inte vad ni har för uppgörelse med oljebolaget,
men mina mannar här är inte kvalificerade för det. Vi är oljeborrare.
Stopp där! Vänta ett tag.
Det här är kapten Coffey.
Han kommer ner till er med en trupp kustjägare och leder räddningsaktionen.
Ni kan skicka vem ni vill, men det är jag som bestämmer på den här borrstationen.
När det gäller säkerheten här, är det jag som är ansvarig, och över mig bara Gud.
Är det uppfattat? Om det blir riskabelt,
då säger jag stopp.
Jag tror nog att vi är på samma våglängd, Brigman.
Är det dags att koppla bon oss från källan, då?
Okej. Då sätter vi igång, då.
Ska vi gira fem grader vänster, då?
Okej. Fem grader vänster, Bud.
Lägg in de här siffrorna i var position. Jag vill veta när orkanen är över oss.
Ja, nu är den fastställd. De har döpt orkanen till Frederick.
Och den kommer att göra det ganska
- spännande för oss om några timmar. - Fred?
Jag tycker nog att orkaner ska ha kvinnonamn, eller hur?
- Hur kan du ge ditt tillstånd? - Hej, Lindsey!
Jag trodde du vari Houston.
Det var jag. Nu är jag här.
- Men här har tydligen flyttat på sig. - Jag hade inget val.
Vi var så nära att bevisa att en undervattensborrstation kunde fungera.
- Hur kunde du låna dom min borrstation? - Din borrstation?
- Det var jag som konstruerade den. - Benthic Petroleum betalade för den.
Så länge som de betalar min lön, går jag dit de bestämmer.
Jag hade satsat mycket på den här. De köpte dig, eller hur? Fick hyra billigt.
Jag stänger av nu.
Hej då.
Okej. Virgil, du har aldrig vågat slåss!
Hej då.
Virgil?
Herregud vad jag hatar den satkärringen!
Du skulle kanske aldrig ha gift dig med henne, då?
Håll den stadig!
Cab 3. Klan för dykning.
Håll i er, grabbar.
Marksättning! Besättningen galen!
Explorer, Cab 3 här. Allt väl.
- Hur har ni det där bak, grabbar? - Fint.
Explorer, Cab 3 här. Vi börjar nedstigningen längs slangen.
- Uppfattat, Cab 3. Lycka till. - Det är inte tur som gäller.
Deepcore, Deepcore.
- Cab 3 här, på väg in. - Uppfattat, Cab 3. Är det du, Lindsey?
Precis.
Å, nej!
Hej. grabbar!
Hej, Lindsey!
Det var som fan!
Du skulle inte vara här, raring. Du kan få en maska på strumpan.
Nu måste vi tyvärr sitta här åtta timmar för kompression.
Och det värsta är att det tar tre veckor
- för dekompression efteråt. - Det känner vi till allihop, Mrs Brigman.
Kalla mig inte det, okej? Jag hatar det.
Jaha. Vad vill ni vi ska kalla er?
Sir?
Då börjar vi!
Jag startar kompressionen... nu!
Var uppmärksamma på tecken på HPNS.
Högtryckssyndrom. Darrningar, oftast först i händerna.
- Illamående, retlighet... - Förvirring.
Och hela fadderullan.
En av 20 klarar inte av det. De blir knäppa helt enkelt.
Men alla här har varit ner på det djupet.
- De klarade det. - Jag förstår det.
Vad jag säger är att det är omöjligt att förutsäga
- vem som är känslig för det här. - De klarade det.
- Är de här kustjägarna? - Ja.
De är inte så tuffa. Jag har spöat hårdare killar än så.
Nu ska han snart berätta om hur han kunde ha blivit prisboxare.
Hallå där!
- Ser du den här? - Ja.
Den brukade de kalla hammaren.
Färdiggräddade och klara att serveras.
Mår alla bra?
- De är faktiskt jättetrevliga. - Ja.
Oj då! Jag kommer inte ihåg att jag ritade dit en vägg här. Hur mår du, Jammer?
- Ganska bra. Och själv, lilla damen? - Jag mår bra.
Jag vill att utrustningen kollas noga.
De här killarna är lika roliga som en taxeringsnämnd.
Hippy, snart smittar du väl råttan med nåt.
Hej, Lindsey!
Ser man på. Mrs Brigman.
Inte så länge till.
Du gillade visst aldrig att heta det.
Inte ens när det betydde något.
- Är det One Night i Flatbed? - Javisst. Vem annars? Hälsa på henne.
- Hej, One Night. Det är Lindsey. - Å, hej, Lindsey.
Varför kom du ner då?
Ni behöver mig. Ingen kan den här borrstationen bättre än jag.
När ni kopplas loss måste ni klara er själva tills orkanen är över.
Tänk om det händer nåt sedan ytsupporten kopplats bort?
Javisst, ja. Då skulle vi dumskallar behöva tänka själva.
Det skulle vara en katastrof.
- Vill du veta vad jag tror? - Herregud! Titta så den här är ställd.
- Vill du veta vad jag tror? - Inte direkt.
- Jag tror du var orolig för mig. - Ja, så var det nog.
Jo, faktiskt tror jag det. Men det är okej.
Det är okej. Du kan erkänna det.
Jag var orolig... för borrstationen.
Jag har investerat mer än fyra år i det här projektet.
Ja. Du investerade bara tre år i mig.
Man får ju prioritera.
Å, jäklar!
- Lossgjord, Bud. - Okej, One Night. Se upp.
Vi sätter ner henne.
Landning!
Här är vi, precis på kanten av Caymangraven.
Det här är Montana. 300 meter bort, 70 meter under oss.
Vi tror hon gled nerför klippväggen och att hon ligger på den här avsatsen.
Så vi måste ta oss rakt ner... här och...
Är det här för att se hur mycket strålning vi får?
O nej! Jag kommer inte att gå nära nån strålning! Absolut inte!
- Hippy, fegis. - Det är väl ingen nytta med pengarna,
om pitten ramlar av ett halvår senare.
Vad är problemet? På den här dykningen
gör ni absolut ingenting utan direkt order från mig.
Och ni följer mina order utan diskussion. Är det uppfattat?
Jag vill att alla ska vara klara att dyka inom 15 minuter.
Skicka vidare.
Hippy, kasta hit en cyalumstav.
- Bra. - Ursäkta.
- Vad är det här? - Vätskebaserat andningssystem. Helt nytt.
- Man använder det när man ska ner djupt. - Hur djupt?
- Djupt. - Hur djupt?
Det är hemligt.
Om man andas vätska får man inte dykarsjuka.
- Man lider inte av trycket. - Har man vätskat lungorna?
Syresatt, fluoridkarboniserad
- emulsion. - Skitsnack!
Kolla här.
- Får jag låna din råtta? - Vad gör du?
Ska du... Ska du döda henne!
- Det är okej. Jag har prövat det själv. - Du dränker henne!
Han överlever. Jag har andats det här själv.
- Ingen fara. - Nej! Hon drunknar!
- Hon får panik! - Det är en normal anpassningsfas.
Tycker du att det här ser normalt ut? Hon dör!
Han tar emot vätskan i lungorna.
Så där ja. Fortfarande lite orolig.
Nu börjar han andas fint. Ser du hur bröstkorgen rör sig?
- Han tar in syre. - Den jävla råttan andas in skiten.
Det är fanemej det värsta jag har sett i hela livet.
Vätskan är jobbigare att dra in och ut. Det är litet svårare att andas.
Men han klarar det fint. Han gillar det.
Hon gör det. Men hon gillar det inte. Okej, släpp ut henne nu!
- Nu! - Okej. Okej.
Nu låter vi vätskan rinna ut ur lungorna.
Okej. Ge hit henne. Ge hit henne.
Här har du din råtta.
- Där ser du. Han mår bra! - Det är en hon.
Nu går vi över branten.
Vi närmar oss bäring 065.
Flatbed, är du där?
10-04, Lindsey. Vi hör dig tydligt.
Vi börjar nedstigningen. Dykare, hur känns det?
Alla mår bra, än så länge.
Håll i er, grabbar, nu går det utför.
- Hur djupt är det här? - Det är bottenlöst, grabben.
Fyra kilometer rakt ner.
Cab 3, det är Bud. Hör du mig?
Cab 3 här.
Jag är precis bakom dig.
Cab 1, kan du se den än?
Magnetometern rör på sig, men jag ser ingenting än.
Vänta. Jag måste pröva strålkastarna.
Cab 1, kan du se den?
- Cab 1, hör du mig? - Ja.
Uppfattat. Jag har hittat den.
Cab 1, strålningsvärden?
Neutronmätaren visar inte någonting just.
Okej. Fortsätt bara framåt längs skrovet.
Uppfattat. Vi fortsätter framåt. Vill ni att jag ska ta bilder på allt?
Ja. Dokumentera så mycket du kan.
Men fortsätt framåt. Vi har inte så mycket tid.
Uppfattat.
Nu är du snart vid midskeppsluckan. Ser du den, Cab 3?
Ja. Jag ser den.
- Var vill du jag ska vara? - Häng ovanför.
- Okej. Jag hänger här. - Okej. Varsågod, kapten.
- Okej, Lag A. - Då kör vi.
Okej. Perry, Hippy.
- Vi skickar ut ROV-roboten. - Okej. Vi är på den.
Iväg!
Little Geek är iväg.
Monk här, sir. Vi har fått upp midskeppsluckan.
Vi går in.
Coffey, det här är väl missilluckorna?
Ja. Det ser ut som om några har öppnats.
Strålningen obetydlig. Stridsspetsarna måste vara intakta.
Hur många är det?
24 Trident-missiler. Åtta stridsspetsar per missil.
Det blir 192 stridsspetsar, Coffey.
Hur kraftfulla är de?
MIRV är ett taktiskt vapen. 50 kiloton.
Vi kan säga... fem gånger Hiroshima.
- Sätt ner den här. - Uppfattat.
Det finns en rämna i ubåtsskrovet. Vi går in.
- Vi står säkert. - Då går vi.
Okej. Då går vi.
Okej. Nu tar vi det lugnt och försiktigt när vi går in.
Ta inte några chanser.
Var är vi, Coffey?
Det här är främre manskapshytterna. Den här vägen.
Kom igen, då. Raska på.
Okej. Den här vägen till kontrollrummet.
Den sitter fast! Kan du hjälpa mig!
Kom upp här med bändjärnet.
Den rör sig. Dra!
Herregud!
Okej, vi visste vad som väntade oss.
Fortsätt bara vidare.
- Herregud! - Kom igen, Jammer. Nu går vi.
Okej. Nu ska vi vara lugna.
Alla måste ta det lugnt.
Vi kan inte hjälpa de här, men vi kanske kan hitta andra längre in.
Hej, Jammer. Mår ni bra?
- Hur går det för er killar? - Jag klarar mig.
Tredubbelt lät så mycket, en massa pengar, Bud. Men det är det inte.
Då är vi framme. Vi sätter väl igång med detsamma, va?
Brigman, ta ert manskap och fortsätt akterut.
Dela upp er i två lag.
Kom igen då. Nu går vi. Vi är tillbaka här om 14 minuter.
Då går vi.
- Är du med mig, Jammer? - Var är vi?
I missilrummet. Det där är avskjutningsrör.
Fan!
Jammer.
Du!
Du! Hur känns det?
Djupt och sakta, grabben.
- Djupt och sakta. Andas lugnt. - Alla är döda!
- De är döda! - Okej. Jag tar med dig ut. Kom.
Jag är okej.
Men jag kan inte gå längre in.
Okej, Jammer. Det gör ingenting. Du stannar här.
Jag måste kolla genom den här avdelningen.
Vi ska ha röstkontakt. Håll iden här änden av repet.
Om du har några problem är det bara att dra två gånger.
- Jag förstår. - Dra hårt. Fem minuter till bara.
Du bara slappnar av nu. Det är ingen fara.
- Det går bra. - Jag är strax tillbaka.
KODBOK
Hör du mig fortfarande, grabben?
Jag hör dig utmärkt, Bud.
Okej. Bara några minuter till.
Det finns några rum här uppe där det kan finnas en luftficka.
- Okej. Det går bra. - Vi måste vara säkra, eller hur?
Håll bara i repet, Jammer. Häll i repet...
Jävlar!
Bud? Hör du mig?
Bud?
Jävlars helvete!
Å, herregud!
Bud, är det du?
Vänta, Jammer.
Lew! Cat! Skynda på!
Jag kommer!
Jammer!
- Vad är det för fel? - Han får kramp!
Det är hans blandning! För mycket syre!
Måste få ner syrenivån! Vänd på honom!
Dra ner syrenivån! Han dör!
Okej. Vi måste få ut honom härifrån! Kom då. Vi tar ut honom.
Lugn och försiktigt, grabben.
One Night, ser du dykarna?
- Är de inte tillbaka än? - Nej, Lindsey.
Har inte sett röken av dem. Vi ger dem två minuter till,
men sedan ger jag inkallningssignal...
Lindsey, hör du?
Vänta på mig vid Flatbed! En dykningsolycka!
- Lindsey, hör du mig! - Ja, jag hör, Bud. Jag är på väg.
Men jag är ju bara sjukvårdare.
Jag kan ju bara plåstra om sår. Det här, det är...
Det finns inte mycket jag kan göra.
Koman kan vara i timmar eller dygn.
Så du fick ingenting på filmen?
Nej, jag fick inte nån bild av den.
- Och videon då? - Nej.
Vi fick strömlöst just då.
Men jag vill inte prata om det här, fattar du?
Okej. Vi säger så.
Jag vet ju inte vad jag såg, Bud.
Om Coffey vill kalla den en rysk miniubåt - så okej.
Då är det en rysk miniubåt. Inga problem.
Ja, men du tror det var någonting annat.
Vad 4?
En av våra?
Nej-
Vems var det då?
Lindsey. Prata med mig.
Jammer såg nånting där nere.
- Någonting som skrämde livet ur honom. - Hans blandning blev fel.
Jammer greps av panik. Regulatorn pajade och blandningen blev fel.
Men vad var det han såg som gjorde att han fick panik?
Ja, vad tror du det var han såg?
Jag vet inte.
- Var det någon av er som säg det? - Nej, sir. Brigmans fru såg det.
Kunde ha varit nån ryssjävel.
Flottchefen blir vansinnig.
Två ryska ubåtar spårades inom en radie på 50 sjömil.
Och nu vet de inte var de är. Okej.
Jag har inget val. Jag får be er gå vidare till fas 2.
Bärga en stridsspets, armera den och invänta vidare order.
- Är det något problem med det? - Nej, sir.
Kom!
- Vad sa han? - Vrid upp den då!
"De första rapporterna att Montana siktat en rysk attackubåt innan den sjönk,
men Kreml vidhåller att Sovjet inte är inblandat.
Det är vi! Det är vi!
Benthic Petroleum deltar i räddningsarbetet...
Aktiviteten är livlig, och eftersom Kuba bara ligger
13 mil bort har den massiva anhopningen av amerikanska
enheter givit upphov till officiella protester både från Havanna and Moskva.
Ryska och kubanska trålare, med all säkerhet spaningsfartyg,
har patrullerat området
- och flera ryska flygplan har avisats. - Det här suger!
- Hippy, vad är det med dig? - Vad det är med mig? Ingenting!
Vi sitter ju mitt i nån sorts internationell konflikt
- som Kubakrisen eller nåt! - Räknade du ut det själv, Hippy?
Vi har ryska ubåtar som smyger omkring.
Om nånting går fel kan de förklara det med vad som helst.
Lugna dig! Du skrämmer fruntimren.
- Kul, Virgil. - Du förstår,
kustjägarna säger inte ett skit till oss. Det är nåt fuffens på gång!
- Skitsnack. - Hippy, du är så misstänksam.
Det måste man vara.
Coffey har stuckit med Flatbed!
Jag visade hur spakarna fungerade, och nu stack de!
- Sa du inte att vi behövde den? - Jo!
- Vart i helvete tar han den? - Inte en aning!
Jävlar!
Coffey! Kom tillbaka! Vi behöver
kranen för att lossa slangen.
Det är ju en orkan på gång!
- Han stängde av. - Otroligt.
Gå ner igen och säg till alla att stanna inne!
Vi måste kopplas loss och ge oss iväg nu!
- Okej. Gör det, då. - Visst, det är bara det att era killar
har åkt ut på sightseeing med Flatbed. Den behövs för att koppla loss slangen.
- De är tillbaka om två timmar. - Två timmar?
Om två timmar kommer vi att ha åkt på ordentligt med stryk av vår vän Fred!
- Okej. Det är klart. - Varsågod, sir.
Jag skjuter bort den och släpper den.
Uppfattat. Okej.
Koppla förbi jordningen på separationssekvensern.
- Klart? - Separationssekvensern bortkopplad.
Avlägsna sprängbultar 1-6
- i ordning moturs. - Uppfattat. Avlägsnar bult 1.
Okej! Vi slänger ut deras grejer. Vi måste ut härifrån!
Skynda på då! Vi måste iväg! One Night, nu är det dags!
Dags att köra, baby!
- Rör den inte! Akta. - Sorry!
Coffey. Vi har lite ont om tid.
Skitstövel.
Det här är ingen övning. Hoppas det går bra nu.
Ingen fara, baby.
Vad är det för fel, One Night?
Helvete! måste ha brutit ut där uppe. Den här kabeln är hopplös!
- Jag får inget riktigt tag i den. - Försök, baby. Försök.
Jävlar!
Jävlar! vi har problem!
- Vad är det som händer? - Positionsmotor 2 går åt pipan!
Lagret håller på och skär!
Den håller inte! Vi driver ur position!
Herregud!
Jävlar!
Stationen rör sig!
Jag ser det. Explorer! Ge mer kabel! Vi släpas med!
Mer på vinsch 1! Mer på ettan!
Vi släpas mot kanten!
Vad i helvete...? Vi har tappat all kontakt med ytan!
Jävlar! Anropa dem på radion.
- Är det några skador på skrovet? - Bud!
- Kranen har störtar! - Säg det igen. Vad?
Kranen! Kranen har stöttat!
Den är på väg ner mot er!
Okej, allihop! Gör klart för sammanstötning!
Stäng alla ytterluckor! Fort! Spring! Spring!
- Vänta! - In där!
- Vad är det som händer här? - Jag vet inte!
Ni två hjälper till att säkra stationen! Kom!
One Night! Stick därifrån! Kranen kommer!
Jag är okej. Jag klarade mig, Bud.
Jag ser den! Den är på väg rakt mot oss!
Å, jävlar!
- Å, Gud... - Nej!
Bud?
Håll fast dig i nånting!
Herregud!
- Batterirummet är översvämmat! Kom! - Cat, släck elden!
- Bud! Borrummet är översvämmat! - Stick dit!
Skynda dig! Jag tar batterirummet!
Herregud!
Jävlar!
- Ut härifrån! - Stäng dörren!
Täta rummet!
Lindsey! Vi måste ut härifrån!
Vi måste ut härifrån!
Ut!
Mot dörren!
Nej!
Bud!
Finler, kapa slangen! Slangen till motorn!
Jag kan inte öppna den härifrån!
Finler, kapa slangen!
Finler!
Hallå!
Hjälp!
- Kom, Sonny! - Hallå, Cat! Cat, hjälp mig!
Vänta!
Slangen! Kapa slangen! Slangen till motorn! Skynda på!
Kom igen, Cat!
Skynda dig!
Skynda dig, Sonny! Hjälp mig! Kom igen! Skjut!
- Kom, Sonny! Kom så sticker vi! - Kom då! Vi sticker! Vi måste härifrån!
Ut härifrån! Kom! Skynda på!
Fort!
Stäng luckan, Cat!
Stäng luckan!
- Är ni okej? Alla okej? - Ja.
Jävlar i helvete!
Å, herregud!
Benthic Explorer, Benthic Explorer. Deepcore Två här. Hör ni mig?
Benthic Explorer, Benthic Explorer. Deepcore här.
Hör ni mig? Över.
Glöm det, Sonny. De är borta.
- Mayday, Mayday, Mayday. - Hallå.
De är borta.
Du, Jammer.
- Du darrar. - Jag vet vad jag gör.
Det sköter jag själv, okej? Jag tar han om mig. Du tar hand om dig.
Hittade ni er kompis?
- Nej. - Hårdare.
- Brigman. - Ja?
Jag lydde bara order.
Jag hade inget val.
Hur går det, Cat?
- Hur är läget, snygging? - Jo,
jag kan få ström till den här modulen om jag drar om de här ledningarna.
Då måste jag förbi huvudkabeln, som är helt förstörd.
Men strömmen räcker inte till uppvärmning.
Ett par timmar blir det kallt som i ett kylskåp här nere.
- Och syre? - Ja, det är just det.
Om vi stänger av utrymmen som vi inte använder, har vi till 12 timmar.
Ovädret varar längre tid än så.
Jaa...
Jag kanske kan utsträcka tiden. Kanske.
Det finns reservtankar utanför den förstörda modulen.
Men då måste jag gå ut och koppla in dem utifrån.
Du, Lindsey.
- Lindsey. - Ja?
Jag är glad över att du är här.
Jaså?
Det är inte jag.
Var är du nu, Lindsey?
Jag är under styrbords trippelmodul.
- Är du med, Hippy? - Alldeles bakom dig, Lindsey.
- Hur ser det ut? - Ni har lyckats förstöra min borrstation.
- Det är en massa vrakdelar överallt. - Fastna inte i nånting.
- Kan du langa hit 9/16-nyckeln? - Ja.
Tack.
Kom igen. Visa musklerna.
Bingo! Det var en.
Och så en till.
Vänta. Vänta.
Lindsey, hör du mig? Över.
Jag hör dig, Hippy. Vad är det?
Nu jävlas det igen. Nu gick strömmen.
Lindsey, kom tillbaka.
Jag har ingen bild. Lindsey, är du där...?
Hippy, hör du mig?
Lindsey, hör du mig?
Jäklar!
Vad i helvete! Hippy, hör du mig?
Jävlar!
Bud, hör du mig? Över.
Det krånglar visst här.
Herregud!
Jäklar!
- Snygg bild, Lindsey. - Tappade du dykarlampan?
Titta, där. Där är den lilla. Det är den lilla där.
- Man kan se hur den kryssar omkring. - Vad det nu är.
Jag har ju sagt vad det är. Ni lyssnar bara inte.
- Hör du, Lindsey... - Det är nånting där nere.
- Något som inte är som vi. - Kan du vara mer... specifik?
- Nånting som kryssar omkring. - Inte som vi.
Inte mänskligt.
Fattar ni? Nånting som inte är mänskligt, fast intelligent.
En utomjordisk intelligens.
UJI. Fan, det är bättre än UFO. Med det funkar det också.
Flygande Undervattens Objekt.
- Handlar det om små vänner från rymden? - Ja för fan!
Som i boken Gudarnas spår! Är det det, Lindsey?
Nej, inte precis. Det kan vara intelligenta utomjordingar.
- CIA har alltid vetat om dom. - Kom med ut ett tag.
- Dom rövar bort folk hela tiden, ju. - Hippy, vill du göra mig en tjänst?
Kom inte över på min sida.
- Kan du komma in på kontoret ett tag? - Visst.
Jag... Kom med.
- Herregud, Lindsey! - Det är nåt viktig som händer.
Jag måste hålla situationen under kontroll. Vi kan inte ha sån här hysteri.
Vem är hysterisk? Det är ingen som är hysterisk!
När man hänger i fingernaglarna, ska man inte svänga med armarna.
Jag såg nåt. Jag tänker inte säga att jag inte såg vad jag såg. Jag är ledsen.
- Snälla. - Du är den envisaste tjej jag känner.
Ja, det är jag!
Men du måste tro mig just nu.
Hör du. Titta på mig. Hör du. Är jag stressad?
Har jag några symptom på tryckproblem - illamående, darrningar, sluddrigt tal?
- Nej. - Nej.
Bud, det är jag - Lindsey. Okej?
Du känner mig bättre än någon annan.
Du, hör vad jag säger.
Jag såg dom.
Jag rörde vid en av dom. Det var inte någon hård metallburk...
.som dom som vi bygger.
Den gled fram.
Det var det vackraste jag nånsin sett.
Å, Gud, jag önskat att du hade varit med.
Det var en maskin.
Det var en maskin, men den levde. Det var som en... en ljusdans.
Snälla. Du måste tro på mig.
Jag tror inte att de vill skada oss. Jag vet inte hur jag vet det.
Det är bara... en känsla.
Herregud! Ska jag lita till en känsla? Hur kan jag lita till en känsla?
- Tror du att Coffey kan lita till din känsla? - Vi ser alla det vi vill se.
Coffey tittar och ser ryssar.
Han ser hat och rädsla.
Man måste titta med bättre ögon är så.
Snälla.
Jag kan inte, Lindsey.
Jag är ledsen.
Visst.
Okej.
Precis så där ja. Lite till vänster.
Vad är det här...?
Å nej, det kan inte vara sant.
Jag är darrhänt. Okej. Vänta. Och nu...
En kärnvapenladdning!
- Ja, vad annars skulle det vara? - Varför satte de in en sån?
Det var väl nån sorts säkerhetsåtgärd för att hålla ryssarna borta.
Titta, de har direktkopplat en av stridsspetsarna.
De använder någon slags detonator som de tog med sig.
Så sätter de tillbaka den i ubåten. Exploderar hela rubbet. Bang!
Läckert.
Jag försäkrar dig. Jag är inte paranoi...
Hej, Lindsey.
- Lindsey, kan du inte lugna dig lite? - Gör ni ingenting åt det så gör jag det!
- Lindsey, vi gör något åt det! - Killar? Hej!
- Lindsey! Stanna och tänk efter en sekund. - Vad?
En sån jädra fräckhet att ta in en sån där på min station.
Allt det där som pågår där uppe, och ni tar ett kärnvapen
- ombord! - Mrs Brigman...
Är det någon annan som också tycker det är psykopatiskt, eller är det bara jag?
Ni behöver inte känna till alla detaljerna i vår operation.
- Det är bättre att ni inte gör det. - Så rätt! Jag behöver inte veta!
Vad jag behöver veta är att den där lämnar min station. uppfattat?!
Ni börjar bli ett allvarligt hinder i vårt uppdrag.
Antingen gör ni helomvändning, eller också måste jag eskortera er ut.
Jag gör ingen helomvändning!
- Vem tror ni ni talar till? - Nödlarm! Underhållsrum B! Skynda er!
Skynda på!
Nu!
- In här! Fort! Vi har problem! Skynda er! - Vad är det som händer?
Okej!
- Vad är det? Vad är det som händer? - Släpp henne, säger jag.
Med detsamma!
Släpp henne.
Det var det klokaste ni gjort i livet.
- Coffey, er jävel! - Lindsey! Lugna dig.
- Vad är det för problem? - Ingenting. Vi skulle just gå. Eller hur?
Vi behöver dom inte.
Vi kan inte lita på dom.
Vi kan behöva vidta åtgärder.
Vi måste vidta åtgärder.
Lindsey, jag vill att du håller dig borta från honom. Jag menar det.
Han har gått. Såg du händerna på honom?
Vad? Skakar han?
Han arbetar ensam. Han är avskuren från sin kommandokedja.
Han visar tecken på tryckbetingad psykos.
Och han har ett kärnvapen.
Så kan du göra mig en personlig tjänst och hålla tungan din i styr ett tag?
Jag säger bara det, stjärtknipningsfaktor 9,5.
Man kan skriva in i styrkretsen vart man vill att den ska gå
- och så går den dit, är det så? - Nej. Dålig idé, Lindsey.
Varför det, Hip?
För även om den skulle klara trycket på det djupet, vilket är tveksamt,
så är den värdelös utan kabel. Den skulle bara sitta där som en dum skit.
Det måste råka komma nånting framför kameran för att man skulle se något.
Men vi kan ha tur. Så vi kan väl i alla fall försöka.
Jag borde tala med Bud om det här.
Nej, Det här är mellan oss båda. Vi skaffar bevis och berättar för dom andra.
Om vi kan bevisa inför Coffey att det inte finns några ryssar därnere,
så kanske han slappnar av lite.
Jag är mer rädd för den där killen än för något vi kan hitta därnere.
Karl'n är en riktig tvättäkta marinrobot själv!
Ge mig ett par timmar så ska jag se vad jag kan göra.
Utmärkt. Tack.
Virgil, vänd dig på sidan.
Okej. Du är klar, grabben.
Och sitt inte där och flina så dumt.
Godnatt.
Bud!
Upp med dig!
Cat?
Cat!
Hallå! Jävlar... Låt mig vara.
Bud!
Nej, vänta. Det är okej.
Nej nu jävlar!
Jag tror den tycker om dig.
Den försöker att meddela sig.
Det är Bud.
- Fantastiskt! - Det är jag!
- Nej. Låt bli... - Det är ingen fara.
Lever den?
Lindsey, nej...
Havsvatten.
Vad läckert.
Kom!
- Skynda på! - Var fan tar den vägen?
Skynda på! Jag tror den är på väg till modul B!
Lindsey, ser du den?
Så upp med handen den som tror att det var en rysk vattenarm.
Coffey?
Nej? Då så...
Ett genombrott.
Hör du snygging.
- Har du triumferat färdigt snart? - Det där kan inte ha varit bara havsvatten.
De måste ha lärt sig att styra vatten. Jag menar på molekylnivå.
De kan göra det formbart, pulvrisera det, göra vad som helst med det.
- De kan sätta det under intelligent kontroll. - Kanske... hela deras teknologi
är baserad på det - att styra vatten.
Var det samma sak som du såg förra gången?
Nej-
Vet ni, jag tror inte det du såg var en av dem.
- Vad snackar du om? - Att det inte var en av utomjordingarna.
Jag tror det var som deras version av en ROV-robot. Som Big Geek.
Hippy, tror du att dom bara kollade in oss?
- Ja. - Varför det?
Av nyfikenhet, antar jag.
Vi är troligen de första människorna de sett.
Den gick direkt till stridsspetsen. De tycker nog den är gullig!
Du behöver sömn.
Vi har inget sätt...
att varna dom där uppe.
Och vet du vad det betyder?
Det betyder att vad som än händer...
så är det upp till oss.
Upp till oss.
Såg du nånting?
Gjorde du det, råttpojke?
Hallå!
På stället!
Rör er inte!
Just det.
- Okej, Hip? - De använder Big Geek
- för att ta ner bomben till utomjordingarna. - Va?
Vi ställde in den för att gå direkt ner till dom.
Å Herregud!
Ta den här. Vi går över till fas 3.
Va? Vi har inga order till det!
Jag programmerade Big Geek att gå ner till bottnen och filma lite.
- Nu har de fäst stridsspetsen på den. - Coffey.
Coffey... Coffey. Tänk på vad ni gör, okej?
Bara tänk på vad ni gör!
Ur vägen!
Det här är något som jag velat göra sedan vi träffades första gången.
Ta det lugnt.
- Okej! In i köket! Rör på dig! - Håll inte i mig!
Jag hittar själv.
Din kapten tänker detonera 50 kiloton.
Och vi sitter på första parkett!
Han är helt från vettet!
- Hur lång tid är den inställd på? - Tre timmar.
- Håll tyst! Snacka inte. - Tre timmar.
Vi kan inte komma på säkert avstånd på tre timmar.
Vi kan inte gå till fas 3. Tänk på alla de här människorna!
Håll käften! Vad är det för fel med dig?
Håll er lugna allihopa. Situationen är under kontroll.
Om någon rör den där dörren skjuter jag.
Shoenick! Er kapten har just gjort ett allvarligt felsteg i sin karriär!
Killen är tokigare än en dassråtta!
- Han har ju tappat förståndet! - Håll käften!
- Tryckvågen skulle ta döden på oss. - Håll tyst!
Krossa stationen som en ölburk.
- Håll käften! - Vi måste stoppa honom.
Håll käften!
Det är inte vårt uppdrag. Vi kan inte detonera utan order.
Han är på väg att förklara krig mot en främmande livsform,
just när de försöker kontakta oss.
- Jag vet inte. Jag tror jag när honom. - Jaså!
Så fan heller...
- Jammer. - Är alla okej?
Läckert alltså!
- Rör dig inte! - Jag är det minsta av dina problem.
Ta det lugnt, Hippy. Hur känner du dig, grabben?
Jag är okej, Bud. Jag...
Jag trodde jag hade dött, när jag såg en ängel som kom och hämtade mig.
Ja, det är nog bra, det där. Det kan vi tala om senare.
- Kom. - Han har bundit fast det med något.
Kom. Klar?
- Vi kan inte kunna rubba den. - Det här är enda dörren till dockningspoolen.
- Vad gör du? - Jag ska simma till lucka 6.
Va?
Jag ska gå in och öppna dörren
- från andra sidan. - Bud, vattnet är iskallt.
Så då får du väl önska mig lycka till, då?
- Önska oss lycka till. - Kommer du med?
Ser så ut.
- Okej, Cat. - Kom då, Bud.
- Ifall jag inte skulle dö... - Det här är vansinne.
Kom då, Bud. Kom då. Jag har inte hela dan på mig.
Hugg i. Dra.
Vi måste...
vi måste till dockningspoolen.
- Det är enda sättet. - Jag kan inte.
Jag orkar inte.
Jag är ledsen.
Okej, Cat.
Du simmar tillbaka, va?
- Vad gör han? - Han kan inte ta sig till dörren.
- Han ska försöka klara av honom själv. - Nej, Gud, så dum kan han inte vara.
Karl'n är ju utbildad att döda.
Nej!
Coffey... Coffey, lyssna.
Hallå!
- Bud, är du okej? - Ta fast honom, Cat!
- Han slapp undan, Bud! - Vi måste få av den.
Kom. Hjälp mig. Dra i handtaget!
Cat, dörren!
Fan!
Skynda dig!
Skjut!
Är du okej?
Den är säkrad!
Ge mig den!
Skynda på! Hjälp mig ut! Hjälp till här. Vi flyttar den.
- One Night, är Cab 1 klar? - Klar att skjutas ut.
Gå du! Du är bättre på det än jag.
Har du luft? Skynda på.
Du har luft.
Fan också!
Bud, ur vägen!
Fan!
In med dig! Skynda dig!
Jag kommer, baby! Ingen panik.
- Är du okej? - Ja.
- Kan du se Big Geek? - Ja. Där framme.
Å Gud! Okej. Du tar armen.
- Till vänster. Lite mer. - Du missade. Försök igen.
Försiktigt.
- Grip! - Ja, jag har den!
- Flott. Flott. - Riktigt sakta nu.
- Håll den stilla. - Det gör jag.
Jäklar! Vi har tappat Geek!
Var är den, Bud? Kan du se den?
Jag ska titta.
- Den kommer upp snabbt. Full fart! - Jäklar!
- Till höger! Sväng till höger! - Jäklar!
Håll farten, baby!
Kom hit.
Jäklar!
Kraftigt till vänster, baby! Vänster!
Vad fan sysslar du med?
Om du tror du kan göra det bättre får du gärna försöka!
Jäklar!
- Är han inpå oss? - Upp mot häcken på dig.
Okej.
- Vart är du på väg? - Vänta!
Deepcore, det här är Cab 1. Hör ni mig?
Deepcore, Deepcore, det här är 1. Över.
Jag får inget svar!
Och vi läcker som bara fan.
Ja. Så du har lagt märke till det?
Bra gjort där borta, Virgil.
- Jag var ganska imponerad. - Nja, men det var inte bra nog.
- Vi måste fortfarande få tag på Big Geek. - Jovisst, men inte i den här.
Deepcore, Deepcore, det här är Cab 1. Över.
Försök igen.
Deepcore, det här är Cab 1. Vi behöver en...
Är du okej?
Ja.
Nu är det blåst.
Toppen, alltså.
Det kommer ljus någonstans ifrån. Där borta till höger.
Ja, det är stationen.
Det är väl en 70, 80 meter bort, tror jag.
Då kommer dom väl och hämtar oss.
Ja, men det tar lite tid för dom att komma hit. Vi måste stoppa läckan.
- Kan du se var det kommer in? - Ja. Håller du lampan?
Det är något sönder bakom den här panelen. Men jag tror inte jag kommer åt det.
- Har du några verktyg? - Vet inte. Jag måste leta.
Det har jag redan gjort.
Jäklar! Allt jag behöver än en haknyckel!
Släpp då.
Jäklar också!
Okej. Lugna dig, Bud.
- Lugna dig. - Okej.
Okej.
Vi måste få ut dig härifrån.
- Hur då? - Jag vet inte.
- Vi har bara en dräkt. - Vi måste komma på nånting.
- Å Gud! Jag fryser så! - Kom hit. Räck mig händerna.
Du som är så intelligent kan väl tänka ut något. Kan du inte komma på nånting?
Okej. Du kan väl simma tillbaka till stationen och hämta en till dräkt?
Det skulle ta mig 7-8 minuter att simma, hämta utrustningen och komma tillbaka.
Jag skulle inte hinna. När jag kommer tillbaka så är du...
Okej.
Vi tittar omkring oss. Vi tittar. Å gode Gud!
Funkar den?
Fan!
Okej.
Här. Du sätter på dig den här.
- Nej! Har du plötsligt fått gälar då? - Argumentera inte med mig!
- Det är inget alternativ, så glöm det! - Lindsey, tig och sätt på den den här!
- Om du tänkte lite logiskt... - Jag skiter i logik!
Lyssna på mig. Du har dräkten på dig, och du simmar bättre än jag, eller hur?
- Kanske det. - Stämmer? Ja! Så jag har en plan.
- Vad då då? - Jag drunknar och du bogserar tillbaka mig till stationen.
Nej!
Jo! Vattnet här är bara ett par grader över fryspunkten.
Min kroppstemperatur sjunker till djup hypodermi. Blodet blir som isvatten.
Då saktas mina kroppsfunktioner ner, men de upphör inte helt.
Du kan bogsera tillbaka mig och jag kan återupplivas efter kanske
- 10-15 minuter. - Lindsey, sätt på dig den här!
Det är enda sättet! Sätt på dig den bara! Du vet att jag har rätt.
Det är det enda rätta! All utrustning för återupplivning finns på stationen.
Sätt på dig den. Bud, snälla!
- Det här är vansinnigt. - Jag vet.
Å, Gud.
- Är du okej? - Det är det enda sättet.
Okej. Här. Håll i.
Jäklar. Håll dig kvar, Lindsey.
Du kan göra det, det vet du.
- Du kan göra det. - Gud, Lindsey... Jag...
Jag vet. Du kan säga det senare.
Det var kanske inte sån bra idé!
Å, Gud!
Bud! Nej!
Jag kan inte! Å, Bud, jag är rädd!
Nej!
Jag har honom!
- Var? - Å, Gud! Det är Lindsey.
- Deepcore, hör ni mig? Över. - Ja, vi hör dig, Bud.
- Här är vi. - Gå till sjukavdelningen.
Hämta syrgas, defibrillator,
adrenalin i en spruta på 10 ml och värmefiltar. Uppfattat?
- Uppfattat. - Möt mig vid dockningspoolen och snabbt!
Nu! Skynda på!
Hippy, hämta värmepackarna!
Här!
Här kommer han!
- Försiktig med huvet. - Jag har det. Jag har det.
Försiktig med fötterna.
Försiktigt när huvet kommer ner. Försiktigt...
Rensa andningsvägarna.
Gör defibrillatorn klar. Skynda dig, Cat.
Okej. Här.
- Okej? - Ja.
Tre sekunder... fyra sekunder...
Andas.
En sekund... två sekunder... tre sekunder...
Nej! Nej det måste vara på bara huden annars funkar det inte!
Tre sekunder... fyra sekunder...
Här.
Är det rätt?
- Jag har det. - Gör det då!
Andas!
- Gör det då! Defibrillator! - Ur vägen!!
- Vakna, baby! Åh Gud! - Ingenting.
Andas.
- Jag går upp till tre hundra. - Igen, One Night. Gör det igen.
Det kommer, det kommer. Den är på laddning.
Laddar...
- Nu! - Ur vägen!
- Någonting? - Ingen puls.
- Vakna, baby! - Laddar igen.
Gör det igen. Gör det!
- Gör det! - Ur vägen!
Gud! Ingen puls.
Batteriet slut. Jäklar! Det är slut.
Ut härifrån.
En, två, tre, fyra, fem, sekunder.
En, två, tre, fyra... andas!
Vakna, baby. En sekund, två sekunder,
tre sekunder, fyra sekunder...
Vakna, baby. En sekund, två sekunder, tre sekunder...
Vakna, baby! Andas! Vakna! Två sekunder, tre sekunder...
Bud...
Det är slut.
Jag är ledsen.
Ingen puls.
Nej!
Nej, hon har starkt hjärta! Hon vill leva!
Vakna, Lindsey! Vakna, baby!
- Defibrillator igen! Skynda dig! - Laddar.
Gör det!
Ur vägen.
Ur vägen!
Ut!
Vakna. Andas, baby. Jävlar i helvete! Andas!
Fan, flicka! Du har aldrig gett upp förr. Kämpa för fan!
Kämpa!
Nu! Gör det!
Kämpa, djävlar i helvete!
Kämpa!
Lindsey? Så ja, Lindsey.
Så ja, Lindsey. Du klarar det.
Så ja, Lindsey. Kom tillbaka, baby. Vakna.
Du klarar det, baby.
Ge henne syrgas.
Andas.
Du klarade det!
Gud!
Kolla hjärtat på henne.
Stora grabbar gråter inte, vet du väl.
Hej på dig, flickan.
Hej På dig, tuffing.
Det funkade, eller hur?
Ja. Klart det gjorde.
Du har aldrig fel, eller hur?
Hur känner du dig?
Jag har känt mig bättre.
Vad gjorde du åt mig?
Nästa gång är det din tur, Okej?
Ja, där har du rätt.
Det här är för att ögonen ska kunna fokusera i andningsvätskan.
För om du inte kan se kan du inte desarmera bomben.
Okej. Med all den här vikten går du ner som en tegelsten.
Vi har fortfarande en timme, så du har god tid på dig.
När du kommer ner kapar du tråden, tar av dig vikterna och kommer hem.
- Ge mig den där nyckeln. - Jag borde kanske kolla allt.
Det där sitter löst. Vänta ska jag dra åt det.
Bud, du behöver inte göra det.
Någon måste göra det.
Det behöver inte vara du.
Vem då då?
Så jag kan höra er men inte prata, är det så?
Vätskan gör att struphuvudet inte kan göra några ljud. Ursäkta.
- Det känns nog lite konstigt. - Det tror jag det.
Jag måste varna er... Jag är inget bra på att skriva.
Sanningens ögonblick.
Kom då. Vi sätter igång.
Försiktigt.
- Den måste komma framåt lite. - Okej.
- Tack. - Så där ja.
- Okej. - Klämma?
Okej.
Okej, då sätter vi igång!
Det går vägen.
Hjälmen tack.
- Okej. - Slappna av, Bud. Bara slappna av.
- Bud. - Slappna av, Bud.
Titta på mig.
Okej? Titta på mig. Titta på mig.
Håll inte andan. Andas in det.
Slappna av och andas in det. Andas in det.
Så där ja. Håll inte andan. Så där ja.
Håll inte andan. Andas in det. Just så.
- Så där. - Bud!
Det här är inte normalt!
Det är normalt! Det gör över om en stund! Det är helt normalt!
- Det är inte normalt. - Det är helt normalt.
Vi andas vätska i nio månader, Bud. Din kropp kommer ihåg det. Så där.
Så där.
- Helt normalt. - Gud! Han andas!
Ge mig det där.
- Kan du höra mig? - Så där.
Ja? Okej. Bud...
Pröva tangentbordet.
KÄNNS KONSTIGT. DU BORDE PRÖVA DET
Det har jag redan gjort.
Utmärkt.
Kom så sätter vi igång!
- Hippy, har du den? - Vänta, Jammer.
Försiktigt.
Akta. Försiktigt med ryggen. Akta ryggen.
Försiktigt.
Jag programmerade Little Geeks kretsar likadant som Big Geeks!
Den tar dig direkt dit!
Du behöver bara hålla dig fast!
Vilket djup är han på?
- 3200 fot. - Du är på 3200 fot.
Det går bra. Du måste se upp för vrakbitar av kranen.
Du är nog nästan där nu.
4800 fot. Bekräftat.
Ja.
Bud, enligt Monk här har du just satt rekord för djupaste dykning i dykardräkt.
Det visste du inte att du skulle göra när du gick upp i morse, va?
RING GUINESS
En sjömil ner. Fortfarande okej.
8500 fot.
8500 fot, Bud.
Allt Okej?
Fråga honom om tryckverkningar. Darrningar, synproblem, lyckokänsla.
Monk vill veta hur du känner dig.
HÄNDER
HÄNDERNA SKAKAR
Nu börjar det. Det är nervsystemet som drabbas först.
Fortsätt att prata. Låt honom höra din röst.
Okej, Bud. Du är på 8900 fot.
- Allt går bra. - Nej, Lindsey.
Prata med honom.
Bud...
Det är något... jag måste säga dig.
Jag har svårt för det, vet du.
Det är inte lätt att bli inbiten satkärring.
Det fordrar disciplin och flera års träning.
Det är många som inte inser det.
Å Gud, jag är ledsen att jag inte kan säga det när vi är tillsammans.
Jag var tvungen att vänta tills du är ensam i mörkret,
iskall och med 10 000 fot vatten mellan oss.
Vi närmar oss tiotusen fot.
12 000 fot. Å Gud!
- Det här är inte möjligt! - Hippy!
Håll käften! Vad är det för fel med dig?
Bud, hur går det?
Bud.
Han är på väg att tappa förståndet.
- Tala till honom. Håll kvar honom. - Vi närmar oss 16 000 fot.
Nej, Bud, det är trycket, eller hur?
Du måste lyssna på min röst. Du måste försöka.
Koncentrera dig, hör du? Bara lyssna på min röst. Snälla Bud.
17 000 fot.
Herregud, det här är galenskap.
Bud? Jag får ingenting!
- Vad nu! Nej! - Vad då?
- Little Geek har just pajat. - Gud.
Han kan fortfarande klara det.
Okej.
Bud?
Jag vet hur ensam du känner dig.
Ensam i allt det där... kalla... mörkret.
Men jag är med dig där i mörkret. Å, Bud. Du är inte ensam.
Jag är med dig.
Jag ska alltid vara med dig, Bud. Det lovar jag.
Hur går det för dig, grabben?
Är du kvar hos oss? Kom tillbaka.
Tala med oss, Buddy boy.
- Säg nå't. - Bud?
Tala till mig, Bud.
Nu, hör på mig. Är du kvar där?
Du måste tala till mig, Bud! Snälla!
Jag måste veta om du är okej.
KÄNNS
BÄTTRE
NÅT LJUS DÄR NERE
Ser du... ser du ljus?
Vad för slags ljus, Bud?
LJUS ÖVERALLT
Han har svåra hallucinationer.
LANDAT
- Han har lyckats. - Å, Gud.
Okej, Bud.
Nu går vi steg för steg.
Ta bort detonatorhöljet. Du skruvar av det
moturs.
SKRUVAT BORT
Okej, Bud. Du måste klippa av
jordningledningen. Inte den spänningsförande.
Det är den blå ledningen med vit rand.
Inte, jag upprepar,
inte den svarta ledningen med gul rand.
KAPAR
KVAR
Lugn! Spara på luften.
Bud, vad står syremätaren på?
Vad?
5 MINUTER KVAR
- Han tog 30 minuter att ta sig ner! - Bud! Hör du mig?
Ta av dig vikterna och kom tillbaka med detsamma!
Det kan var fel på mätaren. Hör du mig?
Ta av dig vikterna och kom tillbaka genast! Mätaren kan visa fel!
Det kan vara fel på mätaren! Ta av dig vikterna och kom tillbaka genast!
STANNAR EN STUND
Nej, det gör du inte. Ta av dig vikterna. Du kan andas grunt! Hör du mig?
Bud, lyssna på mig! Gör det! Å jävlar!
Du drog upp mig från avgrunden!
Du kan inte lämna kvar mig här alldeles ensam nu. Jag ber dig!
Å, Gud, Virgil! Snälla!
Jag ber dig!
GRÅT INTE
BABY
VISSTE ATT DET VAR ENKEL BILJETT
MEN DU VET ATT JAG VAR TVUNGEN
ÄLSKAR
DIG
FRUGAN
Jag älskar dig.
Tjena.
Hur går det här då?
VISSTE ATT DET VAR ENKEL BILJETT
MEN DU VET ATT JAG VAR TVUNGEN
ÄLSKAR DIG
FRUGAN
Deepcore, hör ni oss? Detta är Benthic Explorer. Över.
Hör ni oss, Deepcore?
Deepcore, hör ni oss? Hör ni oss, Deepcore?
Deepcore, hör ni oss? Detta är Benthic Explorer. Över.
Fan, ja, vi hör! Snällt av er att komma!
Uppfattat, Deepcore. Jag har kontakt!
Hur går det med stormen där uppe?
Den bara tog slut plötsligt.
Fan, grabbar. Kan ni få ner en lina till oss.
Vi är i ganska dålig form härnere. Vi har förlorat sju man, däribland Bud.
Och vi har nästan slut på syre, så vad ni än gör, så...
Har ni bestämt hur ni ska få upp oss?
Dom pratar om att flyga in en DSRV från Norfolk.
Hur lång tid tar det då?
Va...
- Va! Det är Bud! - Det är omöjligt.
TILLBAKA I ETERN
- Nej, det är det inte. - Hör ni, Deepcore?
Ja!
Vänta. Vi har ett meddelande från Bud.
- Bud? - Vad säger han?
Här.
Han säger, "Virgil Brigman tillbaka i etern."
"Har träffat nya vänner här nere."
INGEN PANIK NU
NU SKA NI FÅ SE PÅ FAN
Vad i hela friden är det som händer?
One Night, till hydrofon.
Gode Gud!
Grabbar... Jag får ena riktiga baddare till utslag här.
- Det är nåt som kommer upp utefter väggen! - Vad då?
Vad det än är är det stort!
Det är nåt som pågår där, det är då säkert.
Active signalerar något jäkla stort. Det är enormt!
- Det kommer upp underifrån. - Var?
Var? Överallt! Där! Styrbord förut!
Där! Titta!
Hjälp till, Cat!
Vi borde vara döda. Vi har ju inte genomgått dekompression.
De måste ha gjort något åt oss.
O ja.
O ja, det kan man nog säga.
Hej, Brigman.
Hej, Mrs Brigman.
Text: Leffe